INSPIRERT AV VIRKELIGE HENDELSER
Sarah!
Sarah...
Sarah!
- Sarah! Hvor er brødristeren? - Hva?
- Brødristeren. Jeg finner den ikke. - Har du sett i esken merket "brødrister"?
Japp.
Du leide nok dyslektiske flyttefolk.
- Fang. - Alltid.
Er du klar? Vi må ikke være sene vår første dag.
- Mamma... - Hva?
Godt sett.
Byen som tiden glemte.
Ikke noe galt med en småby. Folk kjenner hverandre og hjelper hverandre.
Bedårende. Fins det et eget sted der man slår hesten sin?
Ja, det gjør man mellom saloonen og forretningen med cowboyhatter.
Mamma. Er det greit om vi ikke går inn sammen?
Selvsagt. Jeg skjønner.
Takk.
Prorektor Porter, om jeg må be. Iallfall mellom 08.00 og 15.00.
Grusomt og uvanlig, mamma.
- Jeg elsker deg, Sare-Bear. - Jeg elsker deg også.
Rette prøver og så videre, men det er bare annenhver uke.
Velkommen til rektorens kontor. Dette er uvurderlige Denise.
- Hyggelig å treffe deg. - Velkommen til Mattawa High.
Et lite tips: Merk jogurten din i personalets kjøleskap
ellers spiser Denise den opp og sier hun trodde det var dessert.
Uansett, dette er ditt kontor.
- Så fint! - Vi er glade for å ha deg her.
- Litt lavere tempo enn du er vant til. - Det høres fint ut.
Kom i orden. Har du spørsmål, er jeg på... det store kontoret.
Takk, Andre.
Godt å vite. Vi lurte på om du var kul eller ikke.
- Mamma er... - Fra Chicago?
- Ja, hvordan visste du det? - Dette er en småby. Vi vet sånt.
- Dere har visst et godt lag. - Ubeseiret.
- Det er kult. - Det vet vel du.
Blås i Maddie, hun har problemer med tillit. Første dag er alltid slitsom.
Hvis du har spørsmål, er det bare å spørre. Vi ses.
- Vi ses i morgen, Jerry. - Ha en hyggelig kveld.
- Vel, hvordan var det? - Alt jeg har drømt om og mer.
- Jeg noterer sarkasme. - Korrekt notert.
- Grønn eller rød paprika? - Rød.
Du henter sjokolademelken, så ses vi ved kassa.
- Kan du hente tomatpuré? - Ja da.
- Den prøvde å stikke av. - Takk.
- Var det der datteren din? - Ja, det er Sarah.
Jeg så henne trene skudd i dag. Ruth Simmons, trenere for damebasketlaget.
Claire Porter, den nye prorektoren.
- Det gjør deg til min nye sjef. - Du gjør visst en utmerket jobb.
Takk. Datteren din så flink ut.
Hun er god. Hun spilte på laget hjemme og ble valgt til Beste spiller.
Godt å vite. Jeg trenger en sterk spiller nå som mesterskapet nærmer seg.
Jeg vet ikke om hun er klar. Det er litt slitsomt for henne med flyttingen...
Det er alderen. Datteren min var maken.
Jeg er ekspert på tenåringsjenter. Jeg har ti av den.
Hvordan klarer du det? Jeg har bare en, og jeg klarer knapt det.
- Bare gode mødre stiller sånne spørsmål. - Takk, det var snilt sagt.
Kan jeg... Jeg vil ikke gå over noen grense.
Å bli med på laget kan være akkurat det hun trenger.
Da min datter Kat ble med, blomstret hun virkelig opp. Hun er lagkaptein i år.
Hun ville fått plass på et topplag. Talentspeidere kommer ofte og ser.
Flere av jentene mine har fått stipend på toppskoler nå.
- Be henne komme innom, hvis hun vil. - Det skal jeg. Takk.
- Velkommen til byen. - Vi ses på skolen!
Dette er ikke bra.
Gode Gud.
Likte du det? Så slem du er.
Denne lyder bra."Magisk duk".
- Det er samme duk som vi har! - Hva gjør han?
- Spøker du? En kanin? - Vær så snill, ikke skad kaninen.
- Han har ikke kontroll på situasjonen. - Det er virkelig.
Han har tenkt å gjøre det.
- Så kult! - Det er et triks.
- Det er definitivt et triks. - Det var på ordentlig.
Jeg kjøper det ikke.
Jeg sa jo at jeg pratet med treneren i dag.
Hun sa at hun så deg trene skudd i dag, og at du var veldig god.
Virkelig?
Hun sa at de trenger en shooting guard og at du kan komme innom i morgen.
Jeg vet ikke. Sesongen er likevel snart over.
Hva så? Du elsker å spille. Det ville vært bra for deg.
Få noen venner og lære laget noen nye triks.
Det er et dritbra lag.
Gjør et forsøk. Hva er det verste som kan skje?
Det er ikke rett å la mitt gudegitte talent gå til spille.
Det hadde vært egoistisk å nekte verden dine ferdigheter.
- Men jeg har et enda større talent. - Jaså? Hva gjør...
- Nei, nei, nei! - Jeg klarer det.
- Det var et triks. - Jeg er født til dette.
Abrakadabra!
Snakke med hverandre. - Pent skudd, Kat. Dere må prate med hverandre.
- Gjør ditt beste eller... - Bli hjemme!
Dina T sitter på benken og vi trenger all offensiv hjelp vi kan få.
Jeg vil presentere Sarah Porter. Hun er nyinnflyttet og er med oss i dag.
Nå får dere vise henne hva vi går for.
Sarah kan dekke Kat. Nå kjører vi fra begynnelsen, jenter!
Vis hva du kan, storbyjente.
Kom an, Kat. Møt henne. Ikke la henne ikke jage deg.
Godt jobbet, Sarah! Pent.
Man må kunne ta en smell. Opp igjen.
Gikk det bra?
Ja da.
Hva sier dere? Har Sarah det som må til for å bli en Viper?
- Ja! - Det virker enstemmig. Nå?
- Vil du være med på laget? - Nå, med en gang?
- Absolutt! - Bra, for vi aksepterer ikke et nei.
Gratulerer. Du er nå del av noe veldig spesielt.
Hver eneste en av jentene står bak deg, og de forventer det samme av deg.
I år skal vi vinne nasjonalt.
- To, tre... - Vipers!
- Unnskyld albuen. Det er min stil. - Spar det til motstanderlaget.
Vi skal alle hjem til Maddie i kveld. Pappaen hennes jobber natt. Kom.
- Kult. Jeg kommer. - Storbyjenta kommer!
- Mamma, hva gjør du her? - Jeg kunne ikke holde meg. Nå?
- Jeg kom med på laget. - Ja! Jeg visste det. Jeg er så stolt.
Vi skal feire. I kveld ser vi "Prinsens brud" og spiser sjokolade-og mintis.
Høres flott ut, men jeg er invitert til en laggreie.
- I kveld? - Ja, alle er på vei dit nå.
Å, ok. Så morsomt!
- Vi kan ha jentekveld en annen gang. - Absolutt.
- Er det en fest? - Jeg vet ikke. Liksom.
- Er det en voksen der? - Nei, det er nok bare laget.
Det er jeg ikke så begeistret for. Og gutter?
Hva med dem? Kom an, det er bare laget.
- Vil det være alkohol? - Jeg drikker ikke.
- Sarah, vi kan skysse deg om du vil. - Ok, kult.
- Jeg kan kjøre deg. - Det er det verste alternativet.
- Jeg vil at du er hjemme klokken 23. - Du er en sånn helikoptermamma.
- Du svever alltid over meg. - Det gjør jeg vel ikke!
Mamma, jeg klarer meg. Jeg lover. Jeg elsker deg.
- Dette er Sarah. - Hei, det er mamma.
Du har ikke svart på mine sms, og jeg ville bare sjekke at alt var ok.
Du har det sikkert kjempegøy.
Jeg går og legger meg nå, så tekst når du kommer hjem.
Ikke håp på for mye. Det fins ikke noe iskrem igjen her hjemme.
Jeg elsker deg. Ha det.
Opp og hoppe, festjenta.
Har du glemt hvordan man tekster?
God morgen, Denise. Det er Claire Porter. Jeg er på vei inn til jobben.
Jeg lurer på om du kan sjekke hvilke timer Sarah har på formiddagen.
Biologi, rom 205? Toppen. Takk!
Vi ses snart. Ha det.
- Hallo der, kan du vente litt? - Hei, prorektor Porter.
- Jeg er Kat, lagkapteinen. - Hei, hyggelig å treffe deg.
- Har dere sett Sarah denne morgenen? - Nei.
Hun kom ikke hjem i går kveld, så jeg antok at hun sov over hos...
- Hvor var festen? Overnattet ikke Sarah? - Nei.
- Gikk hun derfra? Når? - Jeg husker ikke riktig. - Kat?
Det var etter at vi gjorde collagen, men jeg er ikke sikker på tiden.
- Virket hun oppbrakt eller noe? - Nei, hun virket kul.
- Hun skulker nok bare. - Sarah gjør ikke det...
Vi må gå til treningen nå, men det var hyggelig å treffe deg.
Hei, er dette Cindy? Dette er Claire Porter, Sarahs mamma.
Ja, vi har det fint.
Har du hørt fra Sarah nylig?
Nei, alt er ok.
Er du snill og ringer meg så fort du hører fra henne?
Er det Bruce? Hei, det er Sarahs mamma.
Jeg tenkte at hun kanskje hadde kontaktet deg. Kan du tekste Rheas nummer?
Hei, dette er Claire Porter, Sarahs mamma. Har du hørt fra henne?
Har hun vært aktiv på nettet? Kan du ringe meg om du hører noe?
Det spiller ingen rolle hva klokken er. Ja, jeg har lett overalt.
Det er ikke likt henne. Ja, jeg har ringt henne. Jeg vet ikke!
Lauren? Selvsagt, det var den første jeg ringte. Sarah?
Sarah?
Sarah!
Unnskyld meg. Unnskyld, jeg trodde du var...
Kan jeg hjelpe deg?
- Datteren min kom ikke hjem i går. - Hvem kom ikke hjem?
Datteren min.
Det er du som akkurat har flyttet inn i Hendersons gamle hus.
- Jeg er Claire. Min datter heter Sarah. - Vær så god og sitt.
Det der er sheriff Mosley og jeg er Rick. Kan du fortelle hva som har hendt?
Sarah kom med på basketlaget i går, så gikk hun på fest med laget etterpå.
Gratulerer til datteren din. Niesen min er med på laget.
- Når var dette? - Rundt halv fire.
Hun skulle vært hjemme kl. 23, så jeg tenkte at hun overnattet hos jentene.
Hun var ikke på skolen i dag og jentene sa at de så henne gå fra festen.
Nå tar vi det rolig. Du har vel prøvd å ringe henne?
Ja, jeg har ringt non-stop. Hun svarer ikke.
Sist du så henne, virket hun oppbrakt da?
Hun var så glad for at hun kom med på laget.
Hun festet vel for hardt og sover rusen av seg et sted.
- Nei, sånn er ikke min Sarah. - Hun er tenåring.
- Jeg kjenner datteren min. - Er du sikker?
Jeg mener bare, hvem vet hvordan en tenårig jente funker. Jeg vet det ikke.
- Har hun en kjæreste i... - Chicago. Ja, en eks-kjæreste.
- Jeg ringte, men ingen vet noe. - Og hvor er faren hennes?
Han... Han gikk bort for sju måneder siden. Kreft.
- Jeg beklager. - Sjekket du...
Jeg har alt gjort alt du vil spørre om. Jeg har hørt med vennene.
Jeg har reist rundt og lett etter henne, tekstet og sendt meldinger.
Jeg har sjekket sosiale media. Det er ikke likt Sarah å bare forsvinne.
- Datteren min er forsvunnet. Forstår du? - Ok, ok.
- Vi burde avhøre jentene på laget. - Unnskyld?
- De var de siste som så Sarah. - Hva er det du anklager dem for?
- Ingen anklager noen, sjef. - De jentene er byens gullstandard.
Min niese Maddie kan få stipend til Michigan State.
Da håper jeg at det ikke påvirker dømmekraften din, sheriff.
Du skriver ned redegjørelsen hennes, og jeg tar noen telefoner.
Er du klar? Fortell nå med egne ord.
Hva husker dere om Sarah Porter? Hva skjedde i går kveld?
Jeg inviterte henne hjem til Maddie. Vi var glade for å ha henne med på laget.
- Du får ikke være her inne. - Jeg går ingen steder.
Ikke si noe til Doug.
- Når kom Sarah? - Jeg tror det var rett før sju.
- Rett før klokken sju. - Hvem var der?
- Det var bare laget. - Ingen voksne?
- Pappaen hennes jobbet. - Hadde dere fest?
- Fest? Neppe, onkel Doug. - Vi spiste kinamat og ble kjent.
- Hvordan virket Sarah da hun kom? - Hun hadde med seg en stor flaske vodka.
- Hun drakk shot etter shot. - Hun satt bare i hjørnet og drakk.
- Hun var... - Sørpe full.
- Du vet at vi ikke drikker. - Vi syntes at det føltes rart.
- Hva skjedde så? - Hun var slitsom og drakk.
- Hun hatet denne byen. - Hun syntes Chicago var mye bedre.
- Hun kalte oss bondeknøler. - Hun gjorde meg ubekvem.
- Hva gjorde hun siden? - Kat ba henne få seg litt frisk luft.
- Du vet den store stolen på verandaen? - Hun gikk ut for å roe seg.
- Vi ble inne og pratet taktikk. - Vi lot henne bare holde på.
Når Kat skulle se til henne, var hun borte.
- Vi antok at hun hadde gått hjem. - Og ingen så henne gå?
- Vi trodde alle at hun gikk hjem. - Hva var klokka da?
- Jeg tror hun var rundt 22.45. - Kl. 22.45, tror jeg.
- 22.45. - Klokken var 22.45.
- Er du sikker? - Helt sikkert.
- Jeg føler meg ansvarlig. - Hvorfor?
Jeg er lagkaptein. Jeg...
Jeg ønsker at jeg hadde gjort mer.
Du håndterte deg kjempebra. Slapp av.
Sheriff? Det er noe som ikke stemmer her.
Det jentene sa om Sarah stemmer ikke. Det er...
Vent litt her. Lot du henne se avhørene? For pokker, Rick!
- Beklager, Doug, men jeg... - Da har du sett alt.
Jeg har sett det millioner ganger. Tenåringsjenter som blir oppbrakt.
- Hun rømmer hjemmefra noen dager. - Det stemmer ikke...
Hva er dette for dritt, Doug?
- Datteren hennes kom ikke hjem. - Hva har det med Maddie å gjøre?
- Ikke noe, virker det som. - For en frekkhet å anklage ungene.
- Hvem faen tror du at du er? - Rolig nå. Ro deg ned litt nå.
- Du kjenner oss ikke engang. - Ta det rolig!
Spøker du, Reggie? Gi deg.
Datteren hennes er forsvunnet. Du ville gjort det samme for Maddie.
Og foran jentene.
Du burde være et bedre forbilde.
- Er alle ok? Jenter? - Ja.
Kan de gå hjem nå, Doug? - Gå hjem nå, vi har trening i morgen.
Vi prater om dette i morgen. - Du venter på meg i bilen.
Gå hjem nå, Reggie.
Claire, hør på meg nå.
Hvis jentene hadde noe med dette å gjøre, så ville jeg visst det.
Det garanterer jeg. Du må tenke positivt. De vil finne Sarah.
Du burde dra hjem om hun dukker opp. Dra hjem og hvil nå.
Vet du hva? Hvis du trenger noe, så vet du hvor jeg er.
- Ok? Jeg mener det. - Takk.
Hallo? Hallo?
Er det deg, Sarah? Vær så snill, prat med meg.
Hvem er dette? Hvem er dette?!
Hallo?
Takk, Margie.
Takk for at vi kunne treffes her. Jeg ville ikke treffe sheriffen.
Jeg skjønner.
Jeg sjekket telefonlisten din. Den som ringte brukte kontanttelefon.
Det kan ha vært hvem som helst. Du har gjort mange folk oppbrakt.
Er de oppbrakt? Det er min datter som er forsvunnet.
Folk her er veldig beskyttende overfor jentene.
- Det er et damebasketlag. - Det er mer enn det.
Laget er deres eneste sjanse herfra. Går du løs på dem, går du løs på hele byen.
Jeg prøver ikke å gå løs på noen.
- De forteller ikke hele sannheten. - Vitnemålene stemmer overens.
Når husker to personer en hendelse på akkurat samme måte?
- Kanskje fordi det var hva som skjedde. - Eller så er det innøvd.
Fru Porter, jeg...
I går visste ingen når Sarah gikk. I dag hadde de samme klokkeslett.
Jeg må vise deg noe.
Dette er Sarah som stjeler en stor flaske vodka i Reg's spritutsalg.
Klokken 16.53.
Man ser ikke ansiktet hennes.
Hun har på seg klærne du beskrev.
Hun drikker ikke, og hun stjeler definitivt ikke.
Jeg tror at sheriffen kan ha rett.
Hun er kanskje bare utagerende. Hun virker som en bra jente.
Hun tar sikkert til fornuften og kommer hjem. Det skjer ofte.
Det er ikke om Sarah, men jeg må tilbake til stasjonen.
Gå hjem nå.
Jeg ringer om jeg hører noe. Jeg lover.
Kan du ta en? Jeg har ikke sett datteren min på en stund. Nummeret er der.
Hei! Har du sett henne?
Ikke? Kan du ta denne. Ring om du ser noe, nummeret står der. Takk.
Hei, har du sett henne noe sted? Ikke?
Ser du henne, kan du vel si fra? Spre til vennene dine. Nummeret mitt står der.
Vi skal gå manngard. Tiden er viktig, så vi trenger frivillige.
Så mange vi kan få tak i. Baseleiren blir samfunnshuset.
Vi har også en telefon man kan ringe med informasjon om Sarah Porter.
Sarahs mor Claire vil si et par ord nå.
Hvis du er en som er innblandet...
i min datters forsvinning, eller om du har informasjon
så trygler jeg deg om å gjøre det rette. Jeg vil bare ha tilbake datteren min.
Sarah...
hvis du ser dette...
Jeg savner deg veldig, skatt.
Hvor du enn befinner deg, håper jeg at du er trygg og varm.
Og jeg vil aldri slutte å lete etter deg.
Det vil jeg ikke.
Det gjør jeg bare ikke. Jeg...
- Takk skal dere ha. Ingen spørsmål. - Fru Porter!
- Claire! Jeg beklager virkelig. - Takk.
- Hva kan vi gjøre? - Kom dere alle sammen?
- Selvsagt! - Sarah er en av oss. Vi vil hjelpe.
- Takk. - Hør etter, alle sammen.
Takk for at dere kom. Sarah forsvant torsdag kveld.
Vi skal dekke et så stort område som mulig, vi er delt opp i tre grupper.
Hver gruppe har fått sitt område merket opp på på kartene.
Hver gruppeleder får en walkie-talkie.
Nå skal vi holde våre øyne, ører og andre sanser åpne.
Nå finner vi Sarah.
Vær forsiktig! Du må ikke ramle. Det er veldig glatt.
- Hendene dine er iskalde! - Jeg glemte hanskene mine.
- Her... Ta mine. - Nei takk.
- Sikkert? - Ja, jeg klarer meg. Du trenger dem.
Jeg håper at vi ikke finner henne.
- Hva mener du? - Da fins det en sjanse for at hun lever.
Hei. Orker du dette?
Se på meg.
- Akkurat som på banen. Mist fokus... - Da taper du kampen.
Akkurat.
- Mamma. - Ja?
Bli her.
- Sarah! - Trener!
- Sarah... - Vær så snill, hjelp meg!
- Er du ok? - Beinet mitt gjør vondt.
- Husker du hvordan du havnet her? - Jeg falt...
Jeg falt, og da jeg våknet visste jeg ikke hvor jeg var.
- Vær så snill, hjelp meg. - Bli her, så henter jeg hjelp.
- Vær så snill, ta meg med herfra. - Jeg kan ikke flytte deg.
- Jeg er så redd. Vær så snill, hjelp meg. - Jeg går og henter hjelp. Jeg lover.
Sarah, jeg er snart tilbake. Bli her.
Hva gjør du?
Vær så snill, ikke lukk!
Mamma?
Du sa at hun var død.
- Hun kommer ikke til å klare seg. - Vi må ringe noen.
Nei, vi skal ikke ringe noen.
Vet du hva som skjer om hun kommer ut derfra?
Du havner i fengsel veldig lenge.
- Livet ditt blir ødelagt. - Hun lever. Vi må...
Du har alt løyet for politiet.
Er du villig til å kaste bort hele livet ditt for den jenta?
Alle dine lagkameraters liv? For den jenta?
Gruppe 2, har dere funnet noe?
- Nei, ikke noe i dette området. - Vi gir opp for i dag. Over og ut.
Men...
Min lille pike.
Jeg vil ikke la noe skje deg.
Jeg lover.
Nå går vi.
Hvor går du?
Nei, vær så snill...
Hjelp meg...
- Ingen Kat i dag? - Nei.
Gårsdagen var tøff for henne. Hun var veldig trist.
Vi leter noen kilometer lenger sør i dag, ved klippen.
Det er tett skog der og helikoptret kan ha oversett noe.
Syns du ikke at vi skal holde oss langs elven?
Hvis Sarah kom fram til elven, så har hun vel gått langs den.
Godt poeng. Ok, vi fortsetter langs elven.
Hør etter, endrede planer! Vi søker langs elven.
Jeg har funnet noe her borte!
- Hva er det? - Rolig. Akkurat nå er det bare en kano.
Det er Sarahs mobil.
Alle kommer ned hit og søker langs elvebredden.
Ok, Rick.
Ring dykkerne, vi må sokne i elven.
Baseleiren, kom inn. Vi har funnet en forlatt kano.
Claire... Det er bare et forsiktighetstiltak.
- Nei! Nei! - Claire...
Gjør det nå.
Hei, skatt.
Husker du vuggevisen som du pleide å synge da jeg var syk?
Den har jeg sunget for deg helt siden du var en liten baby.
"Ballyeamon".
- Kan du synge den for meg nå? - Selvsagt.
Vipers nykommer begår selvmord etter innvielsesrituale
- Claire? - Trener.
Hvordan føler du deg?
Jeg har spilt opp dette for mitt indre, om og om igjen.
Det er en ting jeg ikke forstår.
- Hva gjorde Sarah langt ute i skogen? - Aner ikke.
Jeg må spørre deg om noe, og jeg vil at du er helt ærlig.
Selvsagt.
- Hvor fikk du den? - Hun tok livet av seg p.g.a. ditt lag.
- Det var veldig lenge siden. - Du var trener da.
Og minnene hjemsøker meg hver eneste dag.
Men jeg tok fatt med problemet og alle jentene ble utvist.
Hva om noe lignende skjedde Sarah. Hva om hun ble trist og bare stakk.
Nei. Ikke tale om.
Det ville jeg visst. Jentene stoler på meg og forteller alt.
Hvordan kan du være sikker?
Det forekommer ingen innvielsesritualer på mitt lag.
Eller noe annet lag, heller. Det er streng forbudt.
Hvis jeg visste noe, ville jeg fortalt deg det.
Jeg er ikke sikker på at jeg tror på det.
Jeg var i hæren før. Jeg tjenestegjorde i Irak som eneste kvinne i min tropp.
Første kvelden der testet de meg.
Jeg ble testet på måter du ikke engang kan forestille deg.
Kameratene mine trengte vite om det gikk å knekke meg, men de lyktes ikke.
Jeg fortjente deres tillit.
Det tok meg flere år å forstå
men det de gjorde var faktisk en gave.
Det gjorde meg sterk, det gjorde meg til en overlever.
Det er en hard verden der ute, og jeg prøver bare å forberede jentene.
Men de er ikke soldater.
- De er 17-åringer som spiller basket. - Jeg ser ingen forskjell.
Claire, jeg er mor.
Og jeg kan bare tenke meg hva du går gjennom.
Du skal bare vite at din Sare-Bear elsket deg så mye.
Hvordan visste du at jeg kalte henne det?
Som sagt, jentene forteller alt for meg.
Gå hjem, Claire. Slutt å kjempe mot vindmøller og gå hjem.
Og Claire...
La jentene mine være i fred.
Unnskyld?
- Hva er det? - Du er vel Claire Porter?
Ja.
Min sønn Patrick går på denne skolen.
Jeg hørte om datteren din. Jeg beklager virkelig sorgen.
Takk.
Jeg håper at jeg ikke er ufin nå, men jeg eier begravelsesbyrået i byen.
- Begravelsesbyrået? - Når du er klar, er vi her for deg.
Hva mener du?
- Unnskyld, det var ikke meningen... - Å hva da?
Du mente ikke å hva? Hvordan våger du?
Det fins ikke noe lik, så det fins ikke noe dere kan begrave.
Forstår du det? Det fins ikke noe lik...
fordi datteren min ikke er død.
Sarah lever. Hva er galt med dere?
Claire, jeg...
Det er nok best om du tar fri en stund.
- Hva? - Med lønn, selvsagt.
Jeg kan ikke sitte hjemme hele dagen, da blir jeg sprø.
- Hvor lenge? - Bare så at du rekker å komme deg...
Komme deg etter dette.
Dette kommer man seg ikke fra.
- Jeg mente det ikke sånn... - Vet du hva?
Jeg har tenkt å gjøre dette lett for deg.
Jeg sier opp.
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
Sarah?
Drikk, drikk, drikk!
Deres løgnaktige tisper.
Jeg vet at det var du som sendte videoen. Fortell hva som skjedde.
Fortell. Fortell. Fortell!
- Fortell! - Ok. Vi ba henne ut den kvelden.
Vi skulle innvie henne, men hun ante ikke noe. Vi tvang henne til å drikke...
Så satte vi øyebind på henne og drev henne ut i skogen.
Du vet hvor vi førte henne. Tillitsklippen.
Det var mamma som fant på navnet. Det er dit alle jenter blir ført.
Alle var helt inne i det, jeg også.
Så begynner den ekte riten.
Hva? Hva gjorde dere? Hva gjorde dere...
De ba henne å stole på søsteren sin og lene seg bakover... ut i ingenting.
Og hun ba meg om og om igjen om å dra henne inn.
Jeg hadde tenkt å gjøre det, men...
- Nei... - Det var ikke meningen.
- Hun bare falt. Jeg... - Nei, nei, nei, nei!
Det var en ulykke, jeg sverger. Det var ikke meningen.
Det var en ulykke. Unnskyld.
Å, gode Gud! Gode Gud!
Det er noe annet også.
Dagen da vi alle var ute og lette etter henne...
Mamma og jeg fant henne i et skjul.
Hva er det du sier?
Mamma sa at hun ikke ville klare seg.
- Hvor ligger dette skjulet? - Langs elven, jeg vet ikke...
- Er Sarah... Er hun... - Jeg vet ikke. Unnskyld.
- Unnskyld, unnskyld. - Jeg bryr meg ikke!
- Hva fortalte du? - Ingenting.
- Hva sa du til henne, Kat? - Ingen.
Hva sa du?
Unnskyld, jeg orket det ikke lenger.
Er du klar til å kaste bort alt? Alt?
For hvem? En jente du ikke engang kjenner? Hva tenkte du?!
Jeg beskyttet deg. Jeg har gjort alt!
- Kat? Kat... - Ikke rør meg!
- Hvor er Rick? - Fru Porter, jeg sa jo at...
Se på dette.
- Hvor er du, skatt? - Vi begynner der hun ikke er.
Søkegruppe 1 gikk her, gruppe 2 her og gruppe 3 her.
- Hvilken gruppe var treneren i? - 2.
- Da leter vi der. - Kanoen ble funnet ved Burk's Falls.
Nei, hun plasserte den der. Jeg vet at Sarah er her.
Det er fremdeles en nål i en høystakk.
Kat sa at Sarah var i et slags skjul, eller hytte.
- De er ikke merket på kartet. - Hun sa et skjul, Rick!
Vent litt nå. Vi har Chuck Eagans gamle jakthytte.
- Men den må være helt ødelagt nå. - To timers vandring fra klippen.
Det er for langt.
Kom.
- Ollie flyr oss dit på 25 minutter. - Ok.
- Du er virkelig en redder i nøden. - Ingen problemer, Rick.
Q-33, du har tillatelse til å ta av.
- Hvor nær er vi? - Vi er nesten framme.
Hold ut, skatt. Jeg er på vei.
Kom an, hvor er du?
Der! Der er skjulet!
- Hvordan nær kan du lande, Ollie? - Ti meter fra tregrensen.
Hold ut, skatt.
Sarah?
Sarah? Du lever!
- Ok, jeg skal ta deg herfra nå. - Flytt deg.
Flytt deg.
- Hva gjør du? - Jeg vil at du flytter deg.
Ruth, du trenger ikke gjøre dette.
- Jo, det gjør jeg. - Nei.
- Senk våpenet! - Ruth...
- Claire. Claire. - Hør på meg.
- Flytt deg. - Jeg rører meg ikke av flekken.
- Senk våpenet! - Nei. - Flytt deg!
Jeg må avslutte det jeg begynte. Flytt deg. Nå!
- Det vil jeg ikke. - Ruth, legg den ned.
Nei! Jeg vil at du flytter på deg. Vær så snill?
Da må du skyte meg.
- Flytt deg. - Abrakadabra.
- Flytt deg! - Ok.
Ok.
Herregud! Sarah?
Det er ok, det er ok.
Kom du hit med helikopter?
Jeg er jo en helikopter-mamma.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com